Copyright (C) NRK
Norske tekster: Johannes de Vries
Hallo! Takk, dere! Tusen takk skal dere ha!
Vi er tilbake!
Ja, men ... Vi er tilbake, og mange av dere gleder dere nok over -
- at vi i vår 20. sesong har bremset litt og blitt mye mer voksne.
For å vise hva jeg mener, har vi en montasje med det dere har i vente -
- fra et nytt, mer modent Top Gear.
Mine herrer, tiden er inne.
Å! Tuller du?
Vi bruker denne byen til et gaterace.
Det ser bra ut, det!
Beklager ...
Det er oppoverbakke. Fortsett!
Den er som en ustyrlig kanin!
Det er noen som har kollidert.
Å! I ansiktet!
Jeg hører en motorsykkel ...
Hva har vi lært? Egentlig?
Det var ingen tegn til modenhet der, må jeg innrømme. Men uansett ...
Det har vi i vente. Noe litt seinere.
Men vi begynner med 1980-tallet.
Den gangen var spreke kombibiler populær. Alle hadde lyst til å stjele en.
Kanskje det var derfor de forsvant. Men de kommer tilbake!
Vi ville finne ut hvordan de er.
Richard Hammond er dommer, og banen er slagmarken vår.
Dette er den første som starter stormløpet sitt: Peugeot 208 GTi.
Det vi er ute etter, er noe vi ikke har sett på lenge:
En Peugeot man virkelig føler pulsen på.
Og dette virker lovende, for de har i hvert fall ikke vært knipne med krefter.
200 hk yter turbomotoren på 1,6 liter. Det er en ganske god porsjon i en liten bil.
0-100 gjøres unna på under 7 sekunder.
Så er det dreiemomentet. Ganske kraftig: 275 Nm.
Det er som å surfe på en gigantisk, eksploderende bensin-bølge!
Designerne har også fått utfolde seg.
For overalt finner man små påminnelser om den høyt skattede 205 GTi.
Det er bra, det viser vilje.
Som dette fete, lille rattet. Det ytrer: "Kom igjen, bli med på noe artig!"
Det bringer oss til det aller viktigste ved GTi-er:
Det som skjer når man kjører i svinger.
Kom igjen, lille Peugeot. Tenn lidenskapen min.
Sånn, ja!
Den bare sluker svingene!
Den er lett og har tonnevis av veigrep.
Og jeg er sikker på at jeg løfter bakhjulet! Ett hjul i lufta!
Litt sånn ... Slå av blinklyset og fortsett som om det var med vilje!
Ingen tvil, denne bilen finner tilbake til formen -
- for et bilmerke som har produsert kjedelige kasser altfor lenge.
Men husk, vi er midt i en GTi-krig.
For å vinne må Peugeoten utfordre denne ...
Den kliss nye og heite Renault Clio.
I likhet med Peugeoten mangler den ikke krefter: 197 hk.
Som Peugeoten har den en turbomotor på 1,6 liter.
Men mens Peugeoten kikker tilbake på gamle 205 ...
... sikter Renaulten seg rett inn mot dagens datanerder.
På skjermen her får jeg fram instrumenter. Mange instrumenter.
Jeg har et G-diagram som viser ... G-en min.
Dette er skikkelig PlayStation, men man kan endre motorlyden!
Man går inn på menyen og kan velge lyd fra ulike biler.
Som Renault Alpine, en gammel klassiker, eller som Nissan GTR!
Så jeg velger ... Jeg velger en V6.
Oi! Det høres ... Ja da!
Hvis tiåringer kunne kjørt, ville de virkelig likt dette!
Og så, når man trykker på denne bryteren, dukker det opp en kjent hjelm.
Og da kan man gjøre sånn ...!
Kjørekomforten, bremsene og alt annet blir mye tøffere.
Kom igjen, da! Det kjennes herlig!
Uten tvil er den datastyrte Clioen mer ungdommelig enn Peugeoten.
Men dessverre har den også en virkelig irriterende egenskap.
Girkassa er omtrent like skarp som en prest som raker løv.
I svingene er den langt fra rask nok.
Enda en ulempe: bare tanken på å ha F1-gir i spreke småbiler.
Jeg høres ut som James May, men jeg foretrekker gammelmåten.
Manuelt girskifte er en viktig form for selvrealisering, og det får jeg ikke gjort.
Ikke kan man velge manuelt gir heller. Her er det enten F1-gir eller ingenting.
Den høyteknologiske Renaulten er god, men det dumme giret ødelegger moroa.
Og det gjør at den er sårbar når denne går til angrep ...
Ford Fiesta ST.
Det har gått fem altfor lange år siden Ford kom med en ny Fiesta.
På papiret ser det ut til at denne er på hælene mot franskmennene.
Denne har også turbomotor på 1,6 liter, men 20 hk mindre ... 179.
Men de andre koster ca. 19 000 pund. Denne koster 2 000 pund mindre.
På tross av den lave prisen har den utseendet med seg.
Den har feite, 17 tommers alufelger. Recaro-seter.
Og fullt oppsett med skjørt, spoilere og digre eksosrør.
Alt det er veldig fint, men med et underskudd på 20 hk -
- er sannsynligheten stor for at Fiestaen får juling i et dragrace.
Men den er lettere og har større dreiemoment. Kanskje den vinner?
Eller komme på andreplass.
Eller på tredje ...
Tre, to, én, kjør!
Jeg skifter gir så raskt jeg kan. Manuelt. Kom så!
Kom igjen, Ford! Kom igjen!
Nei! Ja ... Den valgte det tredje alternativet.
Men så prøvde jeg Forden i svinger.
Dette er storslått!
De andre er senket bitte litt. Denne er sluppet ned saftige 15 mm!
Det kjennes. Den ligger flat i svingen.
Det handler ikke bare om å være nærmere bakken, alt ved Fiestaen, -
- styringen, håndteringen, responsen, er makeløst!
Dette har de fått til! Den er strålende.
Og når man slår av antispinnfunksjonen, så er den virkelig avslått ...
Ford har husket nøkkelegenskapen ved spreke småbiler.
Det er ikke bare det de er i stand til.
Det er også viktig hvordan de får deg til å føle deg. Sånn ...
Sånt kan ikke overvurderes!
Superb!
Så skal vi sammenfatte. Peugeot og Renault er virkelig gode.
Men Forden ... Forden er ganske enkelt enestående.
I kveld skal vi vise et kappløp. Det er et viktig kappløp.
For vi skal se hvem som er raskest: Jeremy med bil eller jeg med seilbåt.
Velkommen til Ny-Zealand.
Det perfekte sted for duellen vår.
Vakre landskap som Jeremy kan kjøre gjennom, og viktig for meg:
Et varmt hav.
Kappløpet. Slik ser Ny-Zealand ut, og det er denne delen vi er opptatt av.
Jeg starter fra denne stranden, her på kartet, og jager hit -
- til Ny-Zealands nest nordligste punkt.
Men Jeremy må ned hit, gjennom Aucklands bykjerne, -
- og hele veien hit opp til samme punkt.
Jeg må bare tilbakelegge 350 km.
Jeremy må tilbakelegge 660 km!
For å gjøre det verre for Jeremy: 35 % av veiene på Ny-Zealand mangler asfalt.
Det kom til å sinke ham!
Og dette er båten han skal konkurrere mot.
Den er en AC45 og er verdens raskeste klassebåt.
Den har karbonfiberskrog og et vingeseil stort som vingen på en Boeing 737.
Den kan komme opp i over 30 knop!
Så mannskapet. Alle bortsett fra én har vunnet det prestisjetunge Americas Cup.
Og unntaket? Det er sir Ben Ainslie, firedobbel gullmedaljevinner i OL.
Vingen er din, Matty!
Når alt dette virker sammen, har ikke Jeremy den ringeste mulighet.
Jeg forstår hvor enorm utfordringen er.
Derfor har jeg valgt verdens raskeste bil.
-Her har vi den. -En Toyota Corolla.
-Er det? Jeg har ikke sett etter. -En 1,8 liter Toyota Corolla.
Motorstørrelsen er uten betydning. Vet du hvorfor denne bilen er så rask?
Se i vinduet ...
-Jeg har leid den! -Å nei!
Det har seg slik at med en Bugatti Veyron bruker du 15 hk og av og til bare 10.
Her har du 140 hk fra øyeblikket du starter den til øyeblikket du krasjer.
Tok du med deg et sånt kollisjonsforsikringsskjema?
Nei, jeg tok med meg seks. Hun sto med ryggen til, og jeg tok noen.
-Så du er klar? -Virkelig klar.
Er alle andre klare?
Løpet starter kl. 7 presis i morgen tidlig.
-Øl? -Ja. Øl.
Greit. Sjekkliste før avgang ... fullført.
Der er båten. Snart er den vendt i riktig retning, og kappløpet er i gang.
Endelig var båten ferdig med å jibbe, skjøte og baute og mannskapet var klart.
Å faen!
Presist kl. 7.11 var løpet i gang.
Tre, to, én ...
Kjør! Kom igjen!
-Løpet er i gang. -Kjør på, gutter!
Sett seilet når dere er klare!
Gass!
Dette er ikke bare et løp mellom en seilbåt og en liten, blå kombibil.
Jeg er ute på oppdrag for Gud.
For verden tror at vindkraft er svaret på alt.
Jeg tror ikke på det.
Vind er bare irriterende. Forbrenning er bra.
Akkurat da så det ut til at jeg hadde et poeng.
-Feil seil? -Ja!
Når du sier feil seil, hvor er det andre seilet? I den sekken?
Da seilet måtte skiftes veldig raskt, kjeftet mannskapet fælt på meg.
Kom igjen, James! Dra i det tauet!
James, hva driver du med? Hjelp til!
Båten lå stille bare 200 m fra startlinjen.
Det så bra ut ... for Jeremy.
Å jøss! Den var diger.
Det var P.J. O'Rourke, den amerikanske forfatteren, som sa at leiebiler er raskest.
Det har han selvsagt helt rett i.
Når dro du omdreiningene opp i rødt sist?
Eller ga bånn gass? Det har du aldri gjort. Men her, med denne, nå ... Ja!
For den er ikke min!
Full fart!
Ute på havet var det nye seilet satt. Men det gikk fortsatt ikke fort nok.
12 knop. Det er omkring 22 km/t i biltermer.
Det er ikke verst. Men da tar det 15 timer. Det holder ikke.
Grusveier til tross gikk det ganske mye fortere for meg.
100 km/t der! Opp i fjerde.
Det gikk kanskje litt for fort der, men det er ikke min bil!
Jeg syns synd på James. Han er på en båt og får ikke sett Ny-Zealand.
Det vakreste landet i verden ...!
Jeg traff noe.
Etter en lunken start begynte båten endelig å få opp farten.
Hvor fort går det? 25 knop. Det er fabelaktig!
Vi er ca. 13 km fra land, så vi har 320 km igjen.
Men denne farten hadde sine ulemper.
Hvilken rang har jeg, skipper? Er jeg cox, båtsmann eller lugargutt?
-Akkurat nå er du lugargutt. -Hadde vært greit hvis dere hadde lugar.
Skadeskjema ... "Var Avis' bil på riktig side av veien?" Ja, det var jeg!
"Forklar hvordan ulykken oppsto." En galning kom imot meg!
"Hvem mener du hadde skyld i uhellet?" Han! Han var gal!
Greit. Fremad!
-Greit. Tre, to, én, jibb! -Å nei!
Kom igjen, James. Anstreng deg litt.
Det er en katastrofalt ubehagelig måte å reise på.
Leiebilen til 65 pund dagen og seilbåten til 700 000 pund, ga alt.
Asfalt. Hvite streker.
Vi har seilt 58 km. Kursen er 310.
I den tro at jeg ledet stort, kjørte jeg til siden og ringte James.
-Hallo? -James May!
-Ja, hallo. -Hvor fort seiler dere?
Vi farer av sted i 23 knop eller mer. Det går så det griner.
23 knop. Jøss! Er det slitsomt?
Det er fordømt ubehagelig, men sir Ben Ainslie sitter her, så jeg kan ikke si det.
Kan du gratulere ham med hvor god han var i "Gandhi" og "Sexy Beast"?
Så fikk jeg en sporingsenhet som avslørte hvor James var.
Du store! Dette kan ikke stemme. Den viser at du ligger milevis foran meg!
-Snakker du fortsatt til meg? -Fy til ... Legg på! Jeg er opptatt!
Hallo?
James var 270 km fra mål. På grunn av måten Ny-Zealand er formet på, -
- kjørte jeg fortsatt i feil retning og hadde 550 km igjen.
Hva om jeg taper kappløpet, folkens?
Jobber dere for å hindre 2 500 vindmøller i nærområdet -
- som skaffer strøm til pumpa i akvariet, og jeg taper, -
- må jeg be om unnskyldning. Jeg prøver å støtte dere, men jeg taper.
Og jeg taper stort ...
Fortsettelse følger ...
Nå skal vi presentere en kliss ny billigbil.
Den gamle Kia C'eed er antakelig solgt til en gammel dame som demobil.
-Og denne skal erstatte den. -Et stort øyeblikk, mine damer og herrer.
Avdukingen av det som tross alt bare er den fjerde billigbilen vår. Altså ...
Hva syns dere? Ja!
Stående applaus. Det overrasker meg ikke.
For, damer og menn, dette er en Vauxhall Astra 1,6 Tech Line.
Bygd i Storbritannia og fås til 17 345 pund.
Det høres kanskje ikke så rimelig ut.
-Men dere skal vite at Astra Tech Line ... -Husk lokalradiostemmen.
Den leveres med ... livstidsgaranti!
Livstidsgaranti. Tenk på det. Hvis du er 17 år og blir 95 eller 100 ... Hva er det?
Nei, det er bilens livstid, ikke eierens. Det er ikke det samme ...
-Bilens? -Avhengig av hvor lenge bilen varer ...
-Det er mye kortere ... -Kanskje den varer lenge?
Uansett! Vi ble enige om å lansere den med en stjernespekket fest!
Vi var tidlig på banen for å ordne maten og forlystelsene.
Snart var alt klart for de celebre gjestene.
Vi har invitert så godt som alle fra de celebres verden.
President Carter, Arnold Schwarzenegger, Moira Stewart. Noen spesielt for din skyld:
Joss Stone! Ja! Du kommer til å drite deg ut.
-Hammond er verdens verste i småprat. -Joss, vil du ha en tepose?
-Ser du? -Småprat er veldig lett, Hammond.
-Vis interesse for andre. -Det er der det skjærer seg.
Spør hvor barna går på skole, hvor de bor ...
Leksjonen i småprat ble avbrutt av den første gjesten.
Brian Johnson fra AC/DC.
-Godt å se deg gutt! -Brian! Har du det bra?
-Jeg har det bra. Richard, søte deg! -Hvordan går det?
-Frisk som en slakters hund. Ny bil? -Du er den første som kjører Astraen.
Siden dette var jomfruturen for den nye bilen, ville vi gjøre stas på den.
Nå skjer det! En ny billigbil skal klippe snoren med hjelp av Brian Johnson!
Tre, to, én, kjør!
-Det sitter fast i bilen. -Idiot! Hva slag bånd har du brukt?
-Hva skjedde? -Bare rygg, Brian. Vi klipper bort dette.
Tre, to, én, kjør!
Ok. Kom igjen, lillegutt. Få valpen rundt banen.
Mens Brian freste rundt på banen ...
... ankom den neste gjesten vår. Charles Dance fra "Game of Thrones".
-Hvor er den andre, den tredje av ...? -Han er mest interessert i ...
-Klassisk cembalomusikk. -Richard, kaffen er motbydelig.
-Takk skal du ha. -Forferdelig.
Kom igjen, din lille ...!
Mens Brian moret seg, kunne jeg spørre Tywin Lannister om yndlingsserien min.
Jeg gikk ut fra at du var sammen med Tyrion Lannister og Lena Headey.
Og hvem flere ...? Jo, Sansa. Du aner ikke hva vi snakker om.
-Ser du ikke på, Richard? -Jo! Nei.
Før Richard gjorde flere blundere, ville Brian se hvordan det hadde gått.
Da du var her sist med Chevrolet Lacetti, kjørte du på 1.45,9.
-Med Vauxhall Astra Tech Line ... -Med livstidsgaranti ...
1.40...
-1.45... -Å.
1.45,1! Du er raskere enn du var! Hvor ...
Der. Han vet ikke hva han skal si!
Med et mål å sikte seg inn på satte kongens hånd av sted.
Ok. Kom igjen, Charlie.
Mens han kjørte, kom en av Hammonds gjester: skuespiller Warwick Davis.
-Hallo. Hvordan står det til? -Fint, Jeremy. Hva med deg?
-Pedaler. Til et trommesett? -Pedalforlengerne mine til bilen.
-Har du også sånne? -Nei, men jeg liker dem. Har du bare ... to?
Det er alt man trenger. Brems og gass.
Bilen har manuelt gir ...
Vi improviserer!
Slo nesten ned kameramannen.
Da Tywin var ferdig og vi hadde notert tiden hans ...
-1,4... -Gud i himmelen ...
1,48,8.
... gikk Hammond og Warwick for å forlenge kløtsjpedalen.
-Det hadde jeg også tenkt å gjøre. -Han har med seg to pedaler.
-Men bilen har manuelt gir. -Oi, problem.
Jeg må ha en god rundetid. Hvis dette går i oppløsning, er det en unnskyldning?
-"Tiden ble ikke bra fordi kløtsjen" ... -Jeg prøver å gi deg muligheten.
La meg sette meg inn og tråkke på boksen.
-Ok. -Vi må selvsagt ha en slags ...
Jeg sitter ganske lavt her. Men ...
La oss se om den er sterk nok.
Den er sterk nok. Men ... Jeg må liksom støtte den med foten.
Etter hvert, etter en del eksperimentering ...
Mer brød? Jeg sitter fortsatt for lavt.
... kjørte Warwick ut på runden sin.
Jeg får den ikke i gir!
Dessverre kunne jeg ikke støtte ham fordi jeg ble distrahert.
-Dette er Richard. Han er forelsket i deg. -Er du det?
-Jeg har et navneskilt til deg her. -For sikkerhets skyld?
Greit. Jeg lar dere få være i fred.
-Jeg kan underholde deg med småprat. -Den er ikke god.
-Helt uvitende om farene Warwick var i ... -Gud ... Å, helvete!
... hadde herr Småprat glemt at han ikke skulle snakke om seg selv.
Det viktigste er å ikke få panikk. Folk tror at helikoptre styrter uten motor.
Jeg har måttet lande et par ganger uten.
Uten motor? Det krever vel en del ferdigheter?
Man må jo være god. Det er ikke mange som har helikoptersertifikat.
Å gud!
Å fy til helvete!
Mens Warwick kjørte ut igjen, kom Jimmy Carr.
-Går det bra? -Der står navnet ditt.
Dette, min venn, er tannbleking. Jeg vet ikke hva du har drevet med.
Like etter kom tungvektsmester David Hay, som gikk rett på bokseautomaten.
Å nei! Det var en skikkelig poengsum.
-Ny rekord, mine damer og herrer. -Veldig bra!
Richard surmulte over oppmerksomheten David fikk av Joss. Så prøvde jeg meg.
Det var den stilen! Det så kult ut.
Da han endelig mestret Hammonds forferdelige makkverk, -
- klarte Warwick å notere en rundetid.
Du kjørte på 1.40...
-1.46,8! Midt mellom de andre! -Veldig bra!
-Fornøyd? -Du er raskere enn kongens hånd.
Opp i tredje. Gi litt mer gass.
Mens Joss var på banen, kom det ei jente som Jeremy er litt svak for.
Rachel Riley fra "Countdown". Det hadde jeg ikke ventet.
-Jeg heter Jeremy. -Jeg heter Rachel.
Vil du ha noe? Richard er forferdelig opptatt nå.
Jeg går bort hit ...
Da Rachel så grillen, påsto hun at hun var vegetarianer, jeg ordnet med fisk.
-Jeg må sitte her. -Du presser deg inn.
-Ja, jeg har ... Liker du sushi? -Jeg er veldig glad i sushi.
-Skal jeg ... gå og ...? -Ja.
-Er du utdannet sushi-kokk? -Ja. Å lage sushi krever stor forsiktighet.
Sånn. Men resultatet var det vel verd.
-Ja ... -Dette er som en villmarksprøve.
Ikke brems eller lett på gassen! Greit!
Da runden var over, syntes Hammond at han skulle sette Joss' tid på tavla.
Vi har hatt programmet i ti år. Hvor ofte har du gjort dette?
-Jeg gjør ofte dette. -Sett i gang, da.
Joss, jeg har skrevet tiden din her.
Jeg håper du ikke var raskest, for han når ikke opp.
Og det skal du si?
-Herlig! -Hyggelig.
-Du vil slå mannen fra det der ... -Kongens hånd!
Den fyren, ja.
-Hvor rask var hun? -Jeg kommer dit!
-Hvor fort kjørte Joss? -Han kjørte på 1.48,8. Det står der!
Du kjørte på ... 1.40...
-1.48... komma ... -Å nei! Kjære gud!
-Ikke si 9 ... -9!
Å nei!
-Løs den du, Hammond. -Så trist!
Nei, Joss. Det var ...
Kom igjen, gutt!
Mens David Hay mørbanket Astra Tech Line-en ...
... ble Hammonds dag verre. Hammond, se hvem det er!
Det er Mike Rutherford fra Genesis!
Hammond ...! Hammond? Hammond!
-Mike! Hvordan har du det? -Veldig bra.
-Godt å se deg. -Hvor er Richard?
Merkelig. Han var her for litt siden.
Fordi jeg iblant har sagt uvennlige ting om Genesis, -
- bestemte jeg meg for å lete etter noe på bakken.
-Gjør dere opptak nå? -Med Mike and the Mechanics, ja.
Jeremys skravling ble avbrutt fordi deilige David hadde fullført.
Du kjørte på 1.46,8. David Hay, du kjørte på 1.46,7.
-Mens Mike Rutherford kjørte bilen ... -Unngå kameramannen ... Jeg klarer det!
... dukket plutselig Hammond opp igjen.
Hvor har du vært? Har du gjemt deg for ham? Han er verdens hyggeligste ...
-Er han ikke verdens hyggeligste? -En av de tre i Genesis.
Jeg vil se om Mike klarer en runde raskere ...
-Enn låtene hans. -Nei. Nei!
Men det viste seg at Hammond ikke tok så veldig feil.
1.51.
Komma ... Joss, det kler ikke en dame. Fem.
Jeg håper dette er bra.
Hvis jeg holder den på veien, hjelper det.
Fordi det var flere år siden sist Jimmy hadde kjørt en billigbil, -
- tenkte vi at han kanskje hadde modnet.
Jeg tror jeg kanskje har ødelagt bilen ...
La meg få overlevere deg, Jimmy Carr, disse ...
-Du vet pedalen i midten ... -Kløtsjen og gassen.
-Det er en imellom. -Fotstøtta?
-Vi har hatt den én dag, Jimmy! -Har vi en jekk? Warwick, du kan løfte ting.
Jeg vet ikke hvilke superkrefter dere har.
Du kalte meg nettopp en jekk!
Før Jimmy fikk tatt oss av lufta, fortet vi oss til tavla.
Hvor tror du at du har havnet?
Jeg har vel slått ham. Jeg vet han kjører løp på fritida.
Men naturtalent er vanskelig å slå.
Du må slå 1.45,1. Du kjørte på 1.40...
1.45,6.
Det var veldig bra! Det kostet oss en bil.
Da bilen endelig var reparert, startet den siste gjesten vår.
Kom igjen, billigbil.
Hammond gjorde et siste forsøk på å imponere Joss.
-Klar? -Ja. Gud! Det går bra. Gjerne fortere.
Dette kan jeg holde på med ....
Jeg ville bare se om den var i orden. Jeg har gjort det med en ekte sau.
Nå bestemte Joss seg for å dra.
Da syntes ikke Richard at det var noen vits i å bli heller.
Derfor var jeg helt alene med Rachel.
-Jeg ødela ikke bilen! -Hvor tror du at du har havnet?
Iallfall innenfor denne delen.
Du kjørte faktisk på 1.48,5!
-Så du er raskere enn kongens hånd! -Den raskeste kvinnen.
Jeg må ha noe å roe meg ned på.
Arbeidet var gjort. Vi forlot banen i helikopteret mitt.
-Pub! -Pub?
Her har vi den! Billigbilen. Lansert og klar til innsats.
I kveld har vi et kappløp. Opp langs Ny-Zealand. Herfra og hit.
James med en båt til 700 000 pund mot meg med verdens raskeste bil.
En leiebil til 65 pund dagen.
Da vi forlot hendelsene, var Jeremy her og jeg var her.
Så jeg ledet! Men jeg hadde det veldig fælt.
Mer gass, leiebil!
Bort med bobilen.
Om bord på SS Lidelse ble ikke livet særlig bedre.
Dette er alt jeg får å spise. En smeltet sjokoladeplate ...
En pose med *** nøtter.
Livet i bilen, nå som jeg kjørte på asfalt, var mye mer behagelig.
Radio.
Crowded House! Fint. Et band herfra.
La oss prøve en annen radiostasjon.
Radio 3.
Etter 100 km med Crowded House kjørte jeg endelig i riktig retning.
Men jeg nærmet meg den ofte overfylte byen Auckland.
I henhold til sporingsenheten er James nå 160 km foran meg.
Kjære Gud, la Auckland være folketom.
Barmhjertelig nok var byen det.
Jeg kjører i 120 km/t. En time på en helt jevn vei.
Jeg kommer og tar deg, James.
Ute på havet ble forholdene enda verre.
Hold deg fast, storegutt. Går det bra?
Tung sjø sinket oss.
Jeg ville bruke satellittelefonen for å høre hvor Jeremy var.
Det var det. Bølgen slo telefonen ut av hånden min.
Vær så snill!
Jeg er på oppdrag for Gud!
Kjør, kjør, kjør!
-Siste mulighet for radioen. -Auckland på 90,2.
Tross forholdene pinte seilerne båten til det aller ytterste.
-Kom igjen! -Oi! Det var skikkelig!
Matty, dette er ren galskap, mate.
Det er ikke så bra, nei.
-Vi har aldri seil den under slike forhold. -Det sier du nå?
10 sekundmeters vind. Kullseiler vi, må du holde fast, for da knekker vi noe.
Så det beste du kan gjøre, James, er å holde deg fast.
I den lille, blå småbilen var nyhetene fra sporingsenheten oppmuntrende.
James May er nå kun 100 km foran meg.
Jeg tar ham igjen.
Men tar jeg ham igjen fort nok?
Jeg bestemte meg for å ta en snarvei.
Selv om det betydde å forlate asfalten og følge grusveier i stedet.
Dette sparer meg for 30 km.
Ja!
Planen fungerte fint. men så var det slutt på grusen.
Det er ikke noen vei lenger!
Fy ***!
Dette hadde jeg ikke gjort med Mercedesen min.
Kjære vene! Jeg kjører utfor Dovers hvite klipper!
Men ... det kunne vært verre.
-Sir Ben Ainslie, sir ... -Ja?
Ikke ta dette personlig, men dette er den rene skjærsilden!
Kan du tenke deg ... Nei.
I mellomtiden hadde jeg funnet en kjerrevei.
Denne må føre tilbake til ... veien.
Herregud! Traktor!
Sir Ben Ainslie, sir. Hva skjer om man må på do om bord?
Det er en pøs et eller annet sted.
Kanskje jeg bare skal pisse på meg.
Hva er vitsen med å seile?
Kjerreveien førte tilbake til veien.
Men uhellet med traktoren innebar at jeg ikke kjørte verdens raskeste bil.
Denne ulyden er ikke bra.
Den kommer ikke til å klare seg.
Så det var bare en ting å gjøre.
-Hei. -God ettermiddag.
Jeg har et lite problem med bilen. Det var en gal traktor i 70 km/t ...
På et blunk fikk leiebildamen meg tilbake i løpet.
På et viktig område er ikke denne bilen den samme som jeg begynte med.
Men jeg tror at James kommer til å være så utslitt at han ikke legger merke til det.
At jeg begynte med en blå bil og fullførte med en rød.
Uansett hadde jeg større problemer. For jeg var 160 km fra mål, -
- og James var bare 80 km fra.
Så for å vinne måtte jeg kjøre dobbelt så fort som ham.
Herlig, karer! Nydelig jobb, Benny boy!
-Hold dere våkne, karer! -Hørt noe fra Jeremy? Hvor er han?
Aner ikke. Ikke noe samband.
Kom igjen! Du har verdens raskeste bil, bruk den!
23 knop!
Greit, tre, to, én, jibb!
Kom igjen, James. Hjelp ham! Dette er ikke noen lystbåt!
Kom igjen, Jeremy. Konsentrer deg.
Ta alle svinger så skarpt som du kan!
-Da har vi passert ni timer. -Jeg er så lei!
Det jeg virkelig hadde behov for, var en vei uten svinger.
Og takket være dette vidunderlige landet, var det akkurat det jeg fant!
Dette kalles 90 mile beach fordi den er nøyaktig 55 engelske mil lang.
Jeg forstår det heller ikke.
Men det jeg vet og forstår, er at den virkelig er en offentlig riksvei.
Dette er en vei!
Ingen trafikk, ingen svinger. James May ...
Du er ferdig!
Om bord i båten skulle vi akkurat runde toppen av Ny-Zealand.
Der er neset. Når vi har rundet den, tror vi -
- at vi får vinden og tidevannet med oss. Flatt hav.
Så er det 15 km bedagelig seiling som i "Howard's Way".
Det er ikke et øyeblikk for tidlig.
Gud!
Litt ustøtt.
Hold dere våkne de siste 8-9 kilometerne. Ikke langt igjen!
Jeg hadde forlatt 90 mile beach.
Grusvei igjen. Det hadde jeg ikke regnet med.
Kom igjen, lille, røde småbil. Hva slags bil du nå enn er.
Jeg gjør dette for å forsvare æren for kull, gass og olje.
Sivilisasjonens hjørnesteiner.
-Er det stranden vår? -Ja.
Målet var et rutet flagg ved vannkanten.
For å gjøre dagen enda verre kunngjorde sir Ben Ainslie at båten ikke kom dit.
-Du må hoppe uti og svømme i land. -Hva? Du tuller!
Nå er det bare 8 km igjen.
Greit, James!
Ikke mist kontrollen nå!
Gi alt, James! Svøm!
Kom igjen!
Nei! Nei!
Kom igjen! Vær så snill!
Har jeg vunnet? Har jeg vunnet?
Mannen i himmelen! Gud!
Du store min! Har du sett ansiktet ditt?
Jeg skulle akkurat si at vi må stenge alle kull- og gassdrevne kraftverk.
Og skifte til vindkraft. For det er jo bedre. Men se hva det fører til!
Det har påført meg byller, smerte og blindhet.
Måtte du bruke noen forsikringsskjemaer?
Nei, ingen! Bilen klarte seg hit uten en skramme.
-Den var blå da du startet! -Nei da.
-Den var blå! -Nei, den var rød.